În fiecare an, sighetenii aduc un omagiu celui care a fost poetul și pictorul Gheorghe Chivu. Centrul Cultural și instituția de educație artistică care-i poartă numele, împreună cu Laura și Gelu Zaharia, cei care au constiut o adevărată familie pentru Gheoghe Chivu, au depus jerbe de flori și s-au recules la mormântul artistului (mormânt care a fost recondiționat de către familia Zaharia).
A urmat deschiderea expoziției elevilor Școlii de Arte în sala festivă a Centrului Cultural, unde cele mai bune lucrări au fost premiate. S-a acordat „Premiul Ana Zaharia” pentru cel mai bun elev de la clasa de pictură, înmânat de către Laura și Gelu Zaharia.
Despre personalitatea poetului și pictorului Gheorghe Chivu, au vorbit: Laura și Gelu Zaharia, Ileana Matus, prof. Cristina Cincu Kovy, prof. Robert Zolopcsuk și prof. dr. Ioan Dorel Todea.
Unul dintre cei mai reprezentativi dascăli sigheteni, Gheorghe Chivu s-a născut în Dobrogea, în localitatea Chirnogeni (judetul Constanța), în 2 decembrie 1912.
Începând din 1948 se stabilește în Sighetu Marmației, ca profesor al Școlii Normale. A fost vreme de câțiva ani și profesor la Școala Populară de Artă din Sighetu Marmației. Aici, s-a bucurat de stima si prețuirea elevilor și colegilor.
Realist în domeniul picturii, a oglindit în pânzele sale viața țăranilor maramureșeni, plaiurile acestui colț de țară, dar și nostalgicele peisaje dobrogene, a fost membru al Uniunii Artiștilor din România, filiala Baia Mare. S-a făcut însă remarcat îndeosebi ca poet. Își începe activitatea poetică timpuriu, în paginile revistelor Lumea, Revista Fundațiilor și Claviaturi. În 1946 primește „Premiul scriitorilor needitați”, pentru volumul „Zumbe”. După aceasta reușită, urmează o tăcere de 13 ani.
După 1957 Gheorghe Chivu revine cu versuri în reviste prestigioase precum „Tribuna”, „Steaua”, „Familia”, „Tomis”, „Gazeta literara”, „România literara”. Pe lângă participarea la plachete și antologii colective, îi apar volumele de versuri „Zumbe” (1966), „Apocrife” (1969), „Metope” (1972); Cantoria (1980); Brazde străbune, (1984).
Membru al Uniunii Scriitorilor din România, a condus Cenaclul „George Coșbuc” al scriitorilor sigheteni și a fost vreme de patru ani președintele juriului „Festivalului de Poezie” de la Sighetu Marmației. În 1992 , directorul de atunci prof. Ioan Ardelean-Pruncu a obținut aprobarea pentru a-i atribui Școlii de Artă numele unuia dintre cei mai iubiți și devotați profesori ai ei: dascălul, pictorul și poetul Gheorghe Chivu.